God dag, mine damer og herrer.
Dette er Robert Hodge fra påtale- myndigheten, direkte fra New York.
Mine kjære medborgere... Vi er i krig.
Ikke mot en utenlandsk potentat. Ikke mot en blodtørstig despot.
Vi er i krig mot en hær av bøller-
-som har gjort gatene våre utrygge for anstendige mennesker.
Frykt. Trusler. Vold.
Dette er verktøyene til slynglene vi kjenner som dagens kriminelle.
Fra Lower East Side til Harlem, Brooklyn til New Jersey,-
-og så langt syd som Atlantic City.
Blodsutgytelse og kaos er gangbar mynt for disse skurkene og smuglerne-
-i deres kamp om kontroll over gatene i vårt land.
Guvernør Roosevelt og jeg er fast bestemt på å seire i denne kampen.
Med hjelp fra politimester Mulrooney og statsadvokat Crain-
-arbeider staben min døgnet rundt for å stille kujonene for retten.
Dere har mitt ord på at jeg ikke gir opp før hver mann, kvinne og barn-
-igjen kan gå trygt i våre gater.
Dette var Robert Hodge, direkte fra New York City.
Vi har mistet 19 mann og en million i inntekter. Når tar det slutt?
-Ta det rolig, mr Thompson. -Ja. Det har du sagt i ukevis.
-Luciano vil gjøre en impulsiv feil. -Hvordan overlever vi i mellomtiden?
Nuck? Tolv av bilene ble bombet. Nesten $ 100 000 opp i røyk.
Faen i svarte helvete!
Du nevnte mr Capone i Chicago. Med hans støtte...
-Han brøt med meg! Vi er på egenhånd! -Alt som skjer, skjer av en grunn.
Så hva er vitsen med å gå til legen? Eller med å stå opp om morgenen?
Jeg foreslår beherskelse. Dette er et sjakkspill.
Sjakkmotstandere har aldri prøvd å drepe meg.
Jeg foreslår handling! Vi henger Luciano opp etter ballene!
Du er sliten. Det er forståelig.
Det er jeg også. Jeg skal sende flere menn for å vokte lastebilene dine.
-Hvis Luciano viser seg... -Da skjærer jeg over strupen på ham.
Bilen er klar, mr Maranzano. Jeg har skrubbet frontruten.
Da ser vi veien foran oss klart og tydelig.
Det går bra, det var meg en glede. Virkelig. Ellers takk.
-Sa du ikke at du var sulten? -Jeg har det bedre nå.
Du fyller magen raskere med denne.
-Hvordan føler du deg nå? -Hva driver du med?
-Alle mann på dekk, eller hva? -Du er ikke en del av dette.
-Dra med Archie og Sean til New York. -Hvorfor det?
Jeg kan også være impulsiv.
Jøss. Kaksen fra Willet Street.
-Er mannen din hjemme? -Han dro til Aqueduct.
Da får jeg bare ta det jeg kom hit for.
-Boken også. -Jeg betalte for boken.
-Med hva? -Pengene jeg hadde.
Hvor fikk du pengene fra?
-Du kan ikke bevise noe. -Jeg må ikke det, men det gjør du.
Det er ikke sånn loven fungerer.
Gi den til meg likevel.
Har du et bibliotek? Hvor mange bøker har du?
Bare den, for øyeblikket. Men det er det riktige å gjøre.
Hvem lærte deg det? Moren din?
-Alle kommer noensteds fra. -Hvor kommer du fra?
Herfra. Jeg ble født her. Familien min bor her.
-Hvor er familien din? -Det er et uforskammet spørsmål.
Beklager hvis jeg forulempet deg. Saken er at du stjal disse tingene...
-Jeg stjal ikke... -Bortsett fra boken.
En lærd jurist som deg selv må vite at det kalles tyveri.
Du sover på strandpromenaden. Det er løsgjengeri.
Jeg kan sette deg i en celle, hvor du kan sitte til du begynner å snakke.
Eller... Jeg kan hjelpe deg.
-Hvorfor vil du gjøre det? -Du ser ut til å kunne trenge hjelp.
Hvor er foreldrene dine?
Hvem tar seg av deg? Hvor har du lært hva som er riktig?
-915 Haddon Avenue. -Det finnes ingen Haddon Avenue her.
-Det er i Trenton. -Hvem sitt hus er det?
Det er ingens hus.
Er det en skole?
Er det et barnehjem?
Navnet mitt står i boken. Hvis du tar den, er du en tyv og ingen herre.
Kan du finne alle prostitusjons- saker nord for 110th Street?
-Er det du som ber meg? -Nei, mr Hodge.
-Det er ikke jeg som bestemmer. -Hadde det spilt noen rolle?
Ja. Jeg vet at du er dyktig i jobben din.
Det vet mr Hodge også, men det er litt ømtålig pga bakgrunnen din.
"Ømtålig"? Hva er det kode for? At man ikke kan stole på en Thompson?
I så fall hadde du fått sparken, eller aldri blitt ansatt.
Thompson. Telefon til deg.
Thompson.
Hallo?
Hvor er du?
Hva gjør du i...?
Nei, jeg kan ikke. Nei, jeg kan virkelig ikke.
Ikke før i kveld.
Er alt i orden?
Jeg skal finne frem resten av dokumentene.
Det er et barnehjem i Trenton. De har visst ikke telefon.
Jeg kan kjøre henne dit i morgen, men da går mesteparten av dagen.
-Hvorfor rømte hun? -Det fikk jeg ikke ut av henne.
-Det høres veldig strengt ut. -Jeg har ikke gjort henne noe.
-Hun må ha sine grunner. -Alle har sine grunner. Mordere også.
-Du sa at hun stjal sigaretter. -Det er ikke så mye man kan gjøre.
Hvem er det du prøver å overtale?
Jeg kjører henne tilbake i morgen. Det er alt jeg kan gjøre.
-Hvis det er sånn du ser det... -Hva vil du at jeg skal gjøre?
Jeg forsøker å gjøre det rette her.
Jeg har ikke spist middag engang.
Kom tidligere neste gang, så slipper du å skynde deg sånn.
-Da må jeg jo prate med deg. -Min vesle forbryter...
Talia? Jeg tror jeg glemte tungen min der nede.
-Ben Siegel! Jeg kan ikke tro det! -Hei, Morris.
-Hva gjør du her i nabolaget? -Snylteren ovenpå skylder meg penger.
-Feigenbaum? Han er en drittsekk. -Jeg vil ikke baksnakke noen.
En autograf til kona mi? Alle vet jo hvem du er.
-Ja visst. Clara, ikke sant? -Talia.
-Jeg tenkte på tanta mi. -Fedrene våre gikk i samme synagoge.
Ja, han ber for oss begge.
Som den vitsen, eller hva? En rik og en fattig mann ber samtidig...
-Se hvem det er! Ben Siegel! -Snakk om uønsket besøk.
Hvorfor må du være sånn? Du er alltid bare en surpomp.
Dette er en betydningsfull person. Kle på deg, det er midt på dagen.
-Faen! -Ta ham i live.
Ta ham i live! I live! I live!
Slutt å skyte, din jævla idiot!
På tide å gi seg, kompis. Nå skal du og jeg...
Du blir med meg.
-Jeg dør... -Var det du som skar øret av Tonino?
-Det var faen meg sprøtt. -Morris!
-Har du dem i kommoden? -Kanskje jeg skal ta ditt.
-Du kommer ikke til å dø. -Hvem vil leve som dette?
Morris! Morris! Abi gezunt, hva?
-Hva synes du? -Veldig pent.
Jeg var ikke like høy som henne, men det er bedre enn lue og bukse.
-Vi bør komme oss av sted. -Hun ønsker å si noe.
-Ja? -Jeg ønsker å gjøre bot.
-Hva behager? -For tingene jeg stjal.
-Hvordan vil du gjøre det? -Ved å arbeide.
-Arbeide hvor? -Hun kan hjelpe her og andre steder.
-Hun må tilbake til Trenton. -Får jeg snakke med deg?
Du kan ikke etterlate henne der. Det stedet er grusomt.
-Det vet du ikke. -Jeg vet hva hun fortalte meg.
-Hun rømte. Hva forventer du? -Det er poenget mitt.
Hun kan ikke bli her. Vi har hverken plass, penger eller rett til det.
Jeg skal finne arbeid til henne. Det trengs alltid tjenestepiker.
Hun har ingen. Ingen ønsker barn i hennes alder.
-Du kan ikke forhindre all urett. -Så hvorfor forhindre noe som helst?
Du ønsket å hjelpe. Dette er sånn man hjelper.
Fanelli så ikke snurten av hverken Maranzano eller mennene hans.
-De gjemmer seg sikkert i Bronx. -Han har kontor i New York Central.
-En Vanderbilt-tøs kan knerte ham. -Benny er på tråden. Det er viktig.
Jeg vedder en hundrings på at det ikke er det.
-Hvor faen er du? -Atlantic City. Jeg er kidnappet.
-Han er i Atlantic City. -Med et kvinnfolk?
-Hør her, din tufs. Kom deg hit. -Jeg ble bortført og nesten drept!
-Jeg blåser i hvor lekker hun er. -Snakk med denne yentzeren og...
Han la på. Charlie.
-Hvorfor? -Han er et rasshøl. Hva forventer du?
-Seriøst? Vil du leke nå? -Ikke legg på.
-Hør etter hvis du vil se ham igjen. -Jeg sa jo at jeg ble kidnappet!
Hold kjeft, for faen!
-Er du der? -Gi ham røret.
-Han vil snakke med deg. -Hei, Charlie. Står til?
-Går det bra med deg? -Ja da. Vi dro for å se dykkerhesten.
-Jeg ba deg om å være påpasselig. -Jeg har en kule i benet. Ikke kjeft.
Det er meg. Jeg vil møtes så vi få en slutt på denne dritten.
-Vi kan møtes i begravelsen din. -Du må gå i Siegels før min.
Interessant forslag. La meg vurdere saken.
-Er du ferdig med telefonen? -Hvordan det?
Jeg må ringe Esther. Det er lag ba'ómer. Jeg lovet å komme hjem.
-Ville noen gifte seg med deg? -Jeg blir faktisk far om et par uker.
-Hva har du besluttet? -Om hva?
-Margaret? -Jeg ligger rundt, men er lykkelig.
-Hva skjer? -De holder prøve nedenunder.
-Så hvis en av dere sladrer... -Du ønsket en bekreftelse.
...setter jeg en kule så langt opp i ræva di at jekslene...
-Kan du gjenta det? -Shortsalg av 50 000 Mayfloweraksjer.
-Shortselg 50 000 til i morgen. -Du er veldig brysk.
Beklager. Kan du vennligst shortselge 50 000 til?
Det er en stor plassering. Markedet vil legge merke til det.
-Det er meningen. -Kom igjen, få ham opp!
Har du noen sparepenger? Gjennomfør et shortsalg selv.
-Jeg vil gjerne ta mine egne valg. -Selvsagt. Jeg prøver bare å hjelpe.
Jeg setter pris på omtanken, men ettersom jeg ikke vet hva du...
Jeg må gå. De skal holde prøve igjen.
Ikke så mye som et håndtrykk...
Hva gjør du her?
-Jeg er på gjennomreise. -Hvor skal du?
-Har du snakket med moren din? -Ja.
Hva sa hun?
Hun traff deg i Chicago. Det var et bra besøk.
Jeg dummet meg ut, Will. Jeg tok meg vann over hodet. Du må vite...
Pappa! Uansett hva det er, så kan du ikke fortelle meg det.
-Forstår du? -Ja. Det er klart jeg gjør det.
Ingen trenger sånne problemer.
-Hvor bor du? -Det spiller ingen rolle.
Hør her. Jeg...
455 West 93rd Street, 5D. Vent på meg der.
Vask deg og ta noe å spise. Vi skal løse dette.
Ta den. Ta den!
Vil du ha penger? Hva er det du vil?
Jeg fortalte meg selv...
"Hvis han har det bra, så var det verdt det."
Og her er du. På den rette siden av gaten.
Det var alt.
Pappa!
Pappa, kom igjen!
-Hva gjør dere? Slipp meg! -Hold munn.
Pappa! Slipp meg! Pappa!
-Det er sønnen min! -Pappa!
Det er sønnen min!
"Man kjenner ikke håndveskens fulle potensial-
-før den ytterste nødvendighet tvinger frem all din kløkt-
-for å begrense alt til sitt minst mulige omfang."
"I min klarte jeg å pakke to luer, tre slør, et par tøfler,-
-et fullt sett med toalettsaker, blekkhus, penner og skrivepapir,-
-nål og tråd, en morgenkåpe..."
Ja. En håndveske.
Ikke ta meg tilbake dit.
-Hvem skal ta vare på deg? -Jeg tar vare på meg selv.
-Du kan ikke bo i en håndveske. -Nellie gjorde det.
Helt til hun kom hjem. Hun måtte dra hjem, enten hun ville eller ei.
-Jeg kan hjelpe med fødselen. -Det er flere måneder til.
Hun er redd. Hun er redd for noe.
-Har hun sagt det? -Det synes.
Vær så snill. La meg bli.
De låser deg inne på et rom uten mat eller vann.
De sier at du ble født i synd. At hele ditt liv er en synd.
At det kan aldri skylles bort. Jeg har ikke gjort noe!
Hun seilte rundt hele verden.
Greit. Greit...
Kan du bli med meg? Det er behov for deg. Ikke bry deg med uniformen.
-God kveld, sheriff Lindsay. -God kveld, mrs Thompson.
-Skal du ta mannen min fra meg? -Det er et offisielt ærend.
-Jeg kan ta meg av henne. -Niesen hennes.
-Hun er på besøk fra Camden. -Kan jeg regne med deg?
Begynn middagen uten meg.
-Kan noen få ham til å holde kjeft? -Et nytt slag vil knuse skallen hans.
Gjør det noe, da?
Gå og kneble ham. Vær tre mann og stram ordentlig til.
Skal vi få Maranzano med på dette?
Han er ute og spiller sjakk.
Hvis Luciano ikke biter på... Hva skjer med Ruth Etting der oppe?
Jeg vil bare vite det.
-Hva er det som er så morsomt? -Du og jeg. Sammen.
Ja.
Alle har sine dårlige dager.
Slipp meg forbi! Slipp meg forbi! Jeg kom for ham!
Hold ham! Hold ham!
Ta ham med hit.
Archie! Legg den vekk.
Du bør ha en jævlig god grunn til å være i nærheten av meg.
Ser dere? Frisk som morgendugg.
Vet du hvem jeg er?
Salvatore Lucania. Charlie Luciano.
Innimellom Charles Lane eller Charles Reid.
-Han vet visst alt om deg. -Hva med ham?
Meyer Suchowljansky. Noen ganger kjent som Michael Lewis.
Du har en bror. Jacob.
Hvem er jeg, da?
Du er Benjamin Siegelbaum, forkortet til Siegel.
To av tre. Beklager, Pink.
Benny... Benny er ikke her for øyeblikket.
Hva annet vet du om oss?
Dere har vært kriminalkumpaner siden barndommen.
Han er en av Salvatore Maranzanos løytnanter.
Og uansett hva som hender meg-
- kommer dere til å havne i fengsel. -Hvorfor det?
Den føderale anklageren fra søndre distrikt har satset karrieren på det.
-Det virker alvorlig. -Men dette er et familieanliggende.
-Han er nevøen, ikke sant? -Det er det jeg har fått høre.
Jeg vil at du skal forstå noe. Jeg har ikke noe imot deg.
-Men, som du sa... -Barndomsvenner.
Det onkelen din gjør mot Benny kommer til å slå tilbake på deg.
Jeg har ingenting med ham å gjøre. Jeg jobber for påtalemyndigheten.
Vi kan gjennomgå arbeids- historikken din litt senere.
Det er nok, Pink.
-Ja? -Du og sjefen din har gått for langt.
Jeg er min egen sjef, mr Thompson.
Gi ham røret. Nå.
-Har vi din oppmerksomhet? -Jeg vil snakke med nevøen min.
Du skal få snakke. Men vi gjør det ansikt til ansikt.
Han bygget Corner Hotel.
Jeg visste ikke hvor han fikk pengene fra.
Jeg var bare en snekkerlærling.
Men av en eller annen grunn så han på meg som en pålitelig mann.
Så jeg gjorde en greie for ham.
Og så enda en.
Så fikk jeg et skilt.
Se hva han har bygget for seg selv nå.
-Hva er oppgaven? -Du sa at du ville hjelpe til.
Nå får du sjansen.
-Sett i gang. -Skal du ikke bli med?
Jeg tror jeg har fått nok.
Mr Lindsay?
Mr Lindsay!
-Hvor tok sheriffen veien? -Han følte seg dårlig, sir.
-Et vagt svar. -Det er alt jeg vet, mr Whitlock.
Dette er et privat anliggende. Diskresjon er av største viktighet.
Vent her.
-Hva skjedde med Lindsay? -Han overlot saken til meg.
Jeg foreslår at vi tar oss av det senere.
Leander vil gi deg instrukser.
Oppfør deg skikkelig, så kan vi diskutere hva som skjer videre.
-Ja, sir, kommandør. -"Ja, sir." For en flink gutt.
Kommandøren har stor tro på nestekjærlige gjerninger.
Noen av gjerningene blir vist offentlig, og noen blir det ikke.
Han ansetter fylkets fattige og vanskeligstilte ungdommer-
-for å utdanne dem i husholdningsarbeid.
Men ikke alle barn viser seg å være egnede.
Og det finnes grenser for hvor mye hjelp de kan motta.
Før henne til denne adressen.
Gjør det klart for moren at de ikke vil motta ytterligere godtgjørelser,-
-og at ingen ytterligere undersøkelser vil bli tolerert.
Er du oppgaven voksen?
Hva faen venter de på?
Pigg av, hvis det er det du vil.
-Hva får jeg for å bli værende? -Hva har du i tankene?
Klubben. Uten gjeld. Og fem prosent av alt annet.
-Greit. -Jeg forventet ikke et ja.
Jeg er i godt humør.
Bærer du våpen?
Jeg trenger å vite det. Dette må skje i ordnede former.
Jeg har ikke sigaretter engang.
Ingenting skjer uten min tillatelse!
-Vi må få se ham. -Samme her.
-Går det bra med deg, Will? -Jeg har hatt det bedre.
Ta av ham knebelen.
Idiot! Hvordan går det?
-Få meg vekk herfra, for faen. -Det er derfor vi er her, Benny.
Ned med våpnene, så utfører vi byttet.
Slipp meg!
Stopp! Ingen...!
-Du får oss alle drept! -Jeg gir faen!
Slik pisset fra pikken min, din Jerseydritt!
-Jeg skal ordne det. -Jeg bryr meg ikke!
Jeg skal faen meg begrave deg og hele jævla familien din!
-Vi hadde en overenskomst. -Nevn noen som du ikke har snytt.
Dette er forretninger, og jeg vil ha dine, inkludert strippeklubben.
Og Cuba, hva du enn har der nede.
-Hva skjer så? -Det avgjør vi senere.
-Charlie... Du bør tenke over noe. -Mickey!
Vi sitter alle i samme båt, uavhengig av krangelen mellom dere.
Jeg har drevet stedet i syv år nå. Ikke slå barnet ut...
Hold kjeft, for faen.
-Din jævla drittsekk! -Vent litt! Stopp!
Hold opp! Hold opp, alle sammen!
Det er ditt. Alt er ditt. La ham gå.
-Hva er "alt"? -Alt jeg har.
Alt jeg noensinne har hatt. Atlantic City.
-Hva synes du? -Jeg vil gjerne se ham på sine knær.
Gjør vennen min glad.
Nå vet du hvordan det føles.
Jeg undervurderte deg, Charles. Det var et feilgrep.
-Du er smartere enn jeg trodde. -Og hva er du?
-Dummere enn jeg visste. -Gode ord for gravsteinen.
Jeg gir deg det du vil ha. La ham gå.
Bare drep drem! Drep ham, drep ungen, drep alle! Ta det uansett!
Fra barnemunn.
Det løser ikke problemet ditt. Maranzano.
-Jeg tar meg av ham. -Med mindre han tar seg av deg.
Ikke si at det ikke bekymrer deg. Det er alt du tenker på.
Gi meg 24 timer, så skal jeg ta meg av det.
Jeg tar risikoen hvis du lar ham gå.
-Tufs? -Hva?
La oss spise biff og egg.
Få ham inn i bilen.
Hvis du leverer, skal vi levere.
-Hva var det du nettopp gjorde? -Jeg vet ikke.
Capone tjente over én million mellom 1925 og 1929 uten å deklarere noe.
-22 tilfeller av skatteunndragelse. -Ulovlig inntekt skal også beskattes.
-Han har brutt skatteloven av 1926. -Fortell meg om regnskapsbøkene.
-Oversikt over inntekter og utgifter. -Vi har også et vitne.
Vi er klare til å gripe inn, sir. Vi kan spore pengene.
-Vi kan bevise lovbruddene. -Og vi kan sette skurken i fengsel.
Mine herrer... Jeg skal bevilge arrestordren.
Skatteetaten. Vi har en stevning til mr Salvatore Maranzano.
Hvor pokker har du vært?
-Kanskje jeg ikke burde spørre. -Det er en god idé.
Du bør vaske deg. Hodge er på krigsstien.
-Hva skjer? -Har du ikke fått med deg noe?
Salvatore Maranzano ble myrdet i ettermiddag på kontoret sitt.
Det kunne ikke gått bedre. Inn og ut, fem minutter. Ingen så noe som helst.
Hvis det blir noen problemer, har vi vår venn på innsiden.
-Hva annet? -Atlantic City.
-Gi den til Pinky. -Det er en stor bar mitsva-gave.
-Noen må drive det hølet. -Det er noe som er viktigere.
Vi må organisere dette møtet. Jo før, desto bedre.
Alle fra Pittsburg til Podunk må lære reglene før de får sine egne idéer.
Jeg kan ta telefonene. Det blir enklest.
De fleste begynte karrieren på Mulberry Bend, så hvis jeg...
Vi tar oss av det, Johnny.
Det er store forandringer. Det er ikke sikkert at...
Vi setter pris på alle dine råd. Vi hadde ikke klart det uten deg.
Jøsses! For noen gamle skrog! Skal vi feire eller ikke?
Dette blir et bra år, Charlie.
Hva venter dere på? La oss sprette flaskene og begynne festen!
Her. La oss danse!
-Hvem er det? -Joe Harper.
Den er ulåst.
-Jeg tenkte jeg kunne rydde rommet. -Ikke akkurat nå.
Vil du ha påfyll?
Bare ta bort de tomme.
All spriten. Ut.
Vet du hva som hendte?
Du vant.
Mickey og Arquimedes kommer ikke tilbake. Skjønner du?
Hvordan føles det? Når man ser det?
Man forteller seg selv at det går raskt, men det vet man ikke.
Det kan man ikke vite før man står for tur.
Og da kan man ikke fortelle det til noen.
Vil klubben forbli åpen?
Spør den nye sjefen.
Det finnes ting jeg kan gjøre for deg, vet du.
Ja visst. Du kan feie sand.
Hva behager?
Det er $ 1000. Kanskje mer.
Gå og vær en rørlegger, en bokholder eller president.
-Sir? -Bare ta pengene.
Ta dem.
Gjør som du vil, din dumme bondeknøl.
Men gjør oss begge en tjeneste og hold deg unna meg, for faen.
Beklager. Ærendet tok lengre tid enn antatt.
Det er jobben min. Jeg har ikke noe valg. Det vet du.
-Mabel? -Hva sa du til henne?
-Hva sa du? -Ingenting.
Hun rømte. Mens jeg lå og sov.
-Har hun tatt noe? -Jeg vet ikke. Hvorfor spør du?
Fordi hun er en tyv! Hun er en tyv! Det er det hun er!
-Hun var en person som trengte hjelp. -Jeg forsøkte. Jeg forsøkte!
Jeg bryr meg om deg og familien vår. Det er alt som betyr noe for meg.
Du kan ikke løse alt.
Kom tilbake. Kom tilbake, vær så snill.
Hva forventer du at jeg skal være?
Kjære sheriff Enoch.
Du hjalp meg en gang for veldig lenge siden.
Jeg skriver i et siste håp om at du kan hjelpe meg enda en gang.
Som barn, og i store deler av mitt liv siden,-
-har jeg bare gjort det jeg måtte for å overleve.
Jeg inngikk en pakt med djevelen og fødte et barn-
-hvis far jeg ikke elsket.
Jeg har ikke noe håp om benådning og har mistet alt jeg hadde i livet.
De siste syv årene er jeg blitt holdt fanget.
Det føles som å være i helvete, og smerten er verre enn døden.
Du er den eneste som kjenner meg. Fortell dem hvem jeg var.
Du lovet å ikke sende meg tilbake til et sted som knuser min sjel.
Vis meg samme godhet nå som du en gang viste en foreldreløs jente.
Du trodde du kunne redde meg. Hadde det vært bedre om du lot være?
Hvert øyeblikk her er en ubeskrivelig pinsel.
Jeg har bare gjort det jeg måtte for å overleve.
Jeg søker ikke tilgivelse, men befrielse.
Jeg fødte en sønn hvis far jeg ikke elsket.
Jeg har mistet alt jeg hadde i livet. Uten håp om benådning...
Når jeg leser over det jeg har skrevet, virker det begripelig.
For hver dag som går blir jeg mindre og mindre sikker.
Litt etter litt svinner jeg hen...
Jeg forteller meg selv at jeg har sinnet i behold.
Hvis du kom og satt ved min side... Du er den eneste som kjenner meg.
Vis meg samme godhet nå som du en gang viste en foreldreløs jente.
Jeg trygler på mine knær.
Vær så snill og hjelp meg.
Tekst: Aleksander Kerr www.btistudios.com